Avsnittet innehåller skildringar av sexuella övergrepp och drogmissbruk,
och en del scener kan upplevas som chockerande.
Avsnittet är ämnat för en mogen publik. Känsliga tittare varnas.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
TRETTON SKÄL VARFÖR
EN MÅNAD SENARE
Jag tänkte länge på vad jag skulle säga i dag.
TORSDAG, 18 APRIL
Hur jag skulle vara både respektfull och sanningsenlig.
Det plågar mig att tänka på att mina handlingar har orsakat
känslomässigt lidande för andra.
När jag tänker på smärtan som jag kan ha orsakat är det...
Det känns hemskt. Varje dag önskar jag mig tillbaka i tiden.
Jag var van vid en viss kultur med fester och sex.
Många av oss ifrågasatte inte det. Men nu är det dags.
Och jag vet att det måste börja med mig.
Jag försöker vara en bättre man.
Jag vill hedra mina föräldrars goda uppfostran.
Och jag vill ha ett positivt inflytande på Liberty High.
Jag hoppas innerligt att ni låter mig göra det.
Tack, sir.
- Godkänner ni talet? - Ja, herr domare.
Före domen vill offret utöva sin rätt att göra ett eget uttalande.
Varsågod.
Jag ska erkänna att när jag blev ombedd om att tala, så ville jag inte.
Att stå här, inför alla dessa människor...
Men det är vad Hannah förtjänar.
Herr domare, tack för att jag får möjligheten att tala till rätten.
Om det går bra, vill jag börja med att prata direkt till svaranden.
Varsågod.
Den första helgen i september var mina föräldrar bortresta,
och mina småbröder var hos sina farföräldrar.
Jag ville ha en fest,
för det tyckte jag att en populär cheerleader borde ha.
Min pojkvän var där.
Din vän Justin.
Vi hade druckit.
Vi bestämde oss för att gå upp till mitt rum.
Jag minns att jag hånglade med honom.
Och sen...
Sen började jag somna... eller däcka.
Jag...
Jag minns att jag tänkte
att jag bara behövde blunda i några minuter.
Och han...
Sen gick han ut från rummet.
Sen vaknade jag av att du drog av mina trosor.
Jag minns att jag kände hur du tryckte in dig i mig.
Jag kanske inte minns alla detaljer, men jag glömmer aldrig skräcken
när jag kände din vikt ovanpå mig.
Jag kunde inte andas.
När jag öppnade ögonen var jag ensam i bubbelpoolen med honom.
Och det var...
Så som han såg på mig... Det fanns nåt i blicken.
Och jag var rädd.
Jag ville inte gå så fort fram, men han sa åt mig att inte vara en "retsticka".
Och han knuffade ner mig på soffan.
Han sa att han var glad att jag väntat på honom.
Sen drog han av mina jeans, och sen mina underkläder.
Han sa att om jag "visade upp min kropp bättre"
skulle inte folk tro att jag var lesbisk.
Han använde ett annat ord.
Sen tog han mig på insidan av låret.
Då var vi ensamma och han lyfte upp mig.
Han lyfte upp mig och bar mig till andra sidan staketet.
Han lade sig på mig och började dra av mina byxor.
Jag kämpade emot, men han var 18 och jag var 12.
Sen fick jag veta att vakten hade ett rykte.
När han gick från min säng sa min rumskamrat att det hade hänt de flesta.
Det var andra året på advokatbyrån.
Han bjöd in mig till ett möte på hans hotellrum.
Han öppnade dörren i sin badrock.
Under hela kvällen insisterade jag att vi borde jobba på fallet.
Sen blev jag avskedad.
Jag hade varit barnvakt åt en familj i två år, tror jag.
Han var ungdomspastor.
Min syssling.
Herr domare. När vi går från den här rättssalen...
...får Bryce Walker gå,
övertygad om att han valde fel tjej att ha sex med.
Jag får gå, och konstant hålla utkik efter monster
som är utklädda till populära ungdomar.
Jag får jämt vara på helspänn och se det värsta i varje kille.
Er dom kan förklara för Bryce Walker att det han gjorde var fel.
Den kan bli en förklaring för varje kille och man som beter sig så.
Och domen kan förklara för offer som jag att vår berättelse spelar roll.
Tack.
Åklagarsidan har framlagt en rekommendation för domen.
Har försvarssidan nåt att bidra med?
Herr domare, det här är en hemskt beklaglig händelse.
Och två unga liv har förändrats för alltid.
Bryce har förlorat alla sina stipendier.
Skoldistriktet har ställt in en trolig mästerskapssäsong.
Det finns ånger på båda sidor.
Vi önskar att dessa ungdomar får börja om,
och återvända till sina liv.
Det här är en tragedi.
Som domare ska jag se till båda sidor.
Enligt kalifornisk lag måste alla domare överväga rehabilitering
och övervakning av förstagångsförbrytare.
Jag vill att de här två ungdomarna ska beakta sina liv och livsval.
Men jag vill inte vålla mer skada.
Mr Walker...
Jag förväntar mig att du går den rätta vägen.
Jag dömer dig till tre månaders skyddstillsyn.
- Anbefalles. - Herr domare.
- Tre månaders skyddstillsyn? - Det var allt. Tack.
Jag är arg. Jag är ledsen.
Och jag förstår inte hur det som hände faktiskt kunde ske.
Prata med mig om sexdockan som hittades hos ms Davis.
Eller den döda råttan som låg i mr Dempseys skåp.
- Eller vandaliseringen av mr Padillas bil? - Det här är skitsnack.
Eller måltavlan som du skickade till min son.
Jag gjorde inte det.
Flera ungdomar säger att han trakasserade vittnen,
utförde brottslig vandalism.
Alla säger en massa skit, men det är inte sant.
Var är pistolen?
Jag har aldrig rört vid en pistol.
Herr domare.
Bryce Walker släpptes mot borgen några timmar efter gripandet,
och Justin har suttit på ungdomsanstalt i nästan en månad.
Jag känner till tidslinjen.
Det relaterade målet är färdigt i dag.
Justins svaromål och dokumenten är klara.
Uppfattat. Men som minderårig måste han tas om hand.
Vi har sökt Amber Foley i flera veckor.
- Vi hittar henne inte. - Leta vidare. Han får sitta i häkte.
Ordningsvakt!
Håll ut, Justin. Vi jobbar vidare.
Jag vet. Tack.
Vi kommer sakta underfund med hur mycket vi har förändrats.
Och hur mycket vi har förlorat.
Jag är så jävla ledsen.
Det är helt galet.
Men på nåt vis känner jag mig starkare.
Var är Justin?
De släpper honom bara till målsman. Domaren vägrar ändra sig.
Vi har fyllt i krisdokument, men det finns en 24-timmarsgräns.
Jag tar ansökan till Purdy. Han är skyldig oss.
Vill du börja med beslutet för skolan?
Ja.
Vi ber om ett domstolsbeslut för att tvinga skolan att skydda dig.
- För att hålla honom borta från dig. - Tack.
Mamma, är din byrå...
- Är de okej med det här? - Jag har slutat. Jag ska jobba med Dennis.
Med såna här fall.
Åh, det är...
Det är coolt.
Vi försöker lista ut hur vi ska fortsätta med våra liv.
Vi får behålla skåpen till skolavslutningen.
Jag ska byta skola. Till Hillcrest.
Hillcrest? Har du så bra betyg?
Inte direkt.
Privatskolor behöver väl också spelplaner.
Ja. Och uniformer och sånt.
På tal om det...
Mina betyg räckte till tredje året.
Det innebär att jag får se dig på planen i höst.
- Låter de dig spela football? - Ja. Vi ses på balen.
Vänta.
Så, du och Chloë?
Ja. Lojalitet.
Det är en grej, va?
Ta hand om dig, Zachy.
Jag säger "fortsätta", inte "gå vidare", för på vissa sätt
kan vi inte gå vidare från det som hände.
Ditt möte med distriktspsykologen gick bra
och rapporterna från programmet är utmärkta.
- Det var ett bra program. - Berätta varför.
Först var det riktigt svårt. De långa vandringarna och campingen.
Men efter ett par dagar,
med allt avskalat, lämnas man ensam med sina tankar och...
...man lär sig saker.
Vad lärde du dig?
Att jag kan välja hur jag reagerar.
Att även om jag är arg eller ensam eller vad som helst,
så styr jag över mina handlingar.
Jag kan inte kontrollera vad andra gör men jag kan kontrollera min reaktion.
Är du redo att komma tillbaka nu? Blir det annorlunda, tror du?
Ja, det tror jag.
Jag är redo.
Rektor Bolan vill att vi håller ett vaksamt öga på dig.
Jag förstår.
Och det blir inte lätt att komma tillbaka.
Jag vet.
Hej.
Hej!
Hej.
- Du är tillbaka. - Ja.
- Du ser bra ut. - Tack.
Tydligen är naturligt solljus och fysisk träning bra för oss eller nåt.
- Nåt. - Nåt.
Och jag är här i tid för vårbalen.
Jag ville hinna tillbaka hit för att kunna bjuda dig.
Eller så kan vi strunta i det. Vi kan göra nåt annat.
Ja, jag menar...
Jag ska till balen.
Med Eric.
Okej.
- Coolt. - Ja.
Vi dejtar typ. I några veckor nu.
Ja, coolt. Du vet, han är...
Eric är en bra kille, så...
Ja, det är coolt.
- Attans, jag måste gå. - Ja, jag med.
- Jag är glad att du är tillbaka. - Tack.
Skönt att vara tillbaka.
- Hej då. - Hej då.
Och jag säger inte "bli som vanligt igen", för livet blir aldrig som vanligt igen.
Innan vi börjar... Jag är inte religiöst lagd.
Okej. Minnesstunden kan vara vad ni vill.
Min mamma sa alltid att vi skulle "foga oss"
och "ha förtröstan". Acceptera allt. Det lär folk att förbli passiva.
Att foga sig och acceptera allt, det är skitsnack.
- Ursäkta språket. - Jag håller med.
Så berätta för mig,
varför valde ni en kyrka för Hannahs minnesstund?
Vi kommer båda från religiösa familjer men det har inte präglat oss,
och vi tänkte att Hannah kanske borde ha haft mer av det i sitt liv.
Vi skämdes.
Vi skämdes för att ha en begravning.
Eller en minnesstund. Men efter allt som hände...
Om det finns en Gud vill jag att han ska se att...
...min lilla flicka förtjänar hans omsorg.
Det gör han. Han vet det.
Några av de andra ställena vi ringde...
Med tanke på omständigheterna kring Hannahs död...
Jag kan försäkra er...
Jag dömer inte.
Det gäller både Hannahs beslut och omständigheterna som ledde dit.
Och jag hoppas att ni en dag
kan bli fria från den skam som ni kanske fortfarande känner.
Livet har delats upp i två delar. Hannah... och efter Hannah.
Jag har inget att jämföra det med. Jag har bott här hela livet.
Det är som att fråga Han Solo: "Hur är rymden?"
Oj. Du är en riktig nörd, va?
Jag beundrar det. Det är modigt att vara nörd.
Ibland kan minnen hjälpa.
Och ibland är de tortyr.
Jag hade rätt.
Du är den modigaste nörden jag nånsin har känt.
De bad mig att säga något.
Under din minnesstund.
Ska du göra det?
Jag vet inte vad jag ska säga.
Eller om jag kan klara av att inte bli arg.
Bli arg, då.
Tänk om jag kan säga det jag behöver säga.
Det tror jag att du kan.
UTHYRES
Men vi håller fast vid minnena...
...för det är vad vi har kvar.
Du är duktig den här gången.
Du kan titta nu. Inget mer komma.
- Tack. - Vi vill minnas.
Att hedra minnet av en annan tid. Att hålla fast vid det så länge vi kan.
Det jag är mest rädd för...
...är att glömma dig.
Gör inte det, då.
Det jag är näst mest rädd för är att jag aldrig kan släppa dig.
Minns du vinterbalen?
Inte tryckaren, utan den låten då vi hoppade runt som idioter
och såg ut som tokar. Som riktiga töntar.
Ja.
Hur så?
Ingen anledning.
Jag ville bara att du skulle tänka på det.
Men i dag...
...börjar vi släppa taget.
FREDAG, 19 APRIL
Vi är här för att ta farväl av Hannah.
En handling definierar inte ett liv.
Vi firar rikedomen i hennes liv,
trots att de tragiska omständigheterna kring hennes död ej går att glömma.
Det värmer mitt hjärta att se så många av Hannahs vänner här i dag.
Hannah hade ett mycket stort hjärta,
och hon delade det generöst med oss alla.
Så var snälla mot varandra.
Hon drömde om att åka till New York för att bli författare.
Jag vet inte när den drömmen började kännas omöjlig för henne.
Hannah var min dröm.
Och nu får jag drömma åt Hannah...
...och för mig själv. Och det får ni också.
Så snälla...
...dröm era drömmar.
Och dröm dem åt Hannah, och låt ingen ta dem från er.
Släpp dem aldrig.
Hannah Baker dök upp i mitt liv i slutet av en sommar,
som en stjärna som föll till jorden.
Som inget jag tidigare sett...
...som ingen jag tidigare träffat.
Hon var rolig och smart...
...och lynnig och enerverande...
...och vacker.
Och...
Jag älskade henne.
Jag älskade henne så mycket.
Och jag frågar henne varje dag varför hon gjorde det hon gjorde.
Men jag får inga svar.
Hon tog med sig dem när hon försvann.
Hon lämnade mig, oss alla...
...arga, tomma, förvirrade.
Jag vet att den smärtan aldrig försvinner.
Men det kommer en dag när jag inte känner den varje minut.
Och ilskan blir inte lika het, och de andra känslorna tappar i styrka...
...och det enda som blir kvar är kärleken.
En gång sa en god vän till mig:
"Jag kan älska dig och ändå låta dig gå."
Så, Hannah...
Jag älskar dig.
Och jag låter dig gå.
Och jag saknar dig.
Och vart du än går nu hoppas jag...
...att du känner frid.
Att du känner dig trygg...
...på ett sätt som du aldrig gjorde här.
Vart du än går nu...
...hoppas jag att du vet att jag älskar dig.
Allt väl?
Ja. Jag bara...
- Jag ville bara sitta en stund. - Självklart.
Jag låter dig vara.
Får jag fråga dig...
Tror du på att vi har en odödlig själ?
Ja.
Tror du att Hannah hamnar i helvetet... för att hon tog livet av sig?
Nej.
Jag tror att den Gud jag tror på, en rättvis Gud,
skulle förbarma sig över en själ som hennes.
Och om Gud förlåter henne borde vi också göra det.
Jag tycker att vi borde följa Hans exempel, men...
...det är inte alltid lätt.
Och tror du...?
Förlåter Gud oss?
Människorna som svek henne?
Det tror jag att Han gör.
Clay, man måste inte tro på att vi har en odödlig själ...
...för att tro att människor lever vidare med oss.
Vad menar du?
Vi har förlorat Hannah...
...men inte det hon gav oss.
Medkänsla, förståelse, kärlek.
Sådant försvinner inte.
Hur tar vi hand om oss själva och sköter om varandra?
Och firar Hannahs liv
och låter det påminna oss om att hålla fast vid varann...
...och den dyrbara tid vi har?
Minns du när vi först träffade dig? Vid bordet där borta?
Du tyckte att vi var galna.
Nej. Jag var bara livrädd och förbluffad.
Jag menar, ni var orädda.
Jag minns inte att jag var orädd.
Det här är olämpligt på en minnesstund, särskilt med tanke på historien, men...
I två veckor har jag försökt samla mod nog att fråga dig...
...om du vill gå på vårbalen med mig.
Som... två personer som dejtar?
För jag tror att vi gör det nu, men jag är inte säker.
- Det tror jag att vi gör. - Tror du?
Jag vet inte om jag är redo att vara en person som dejtar, men...
Det gör vi.
- Så... ja. - Okej. Herregud.
Är det okej att jag bjöd ut dig vid Hannahs bord?
Det är allas vårt bord.
Hon hade nog tyckt att det var okej.
Hon skulle nog få dig att tolka nån konstig tavla.
Ja. Vem väljer tavlorna?
Kompis!
Herregud, du krossar mig.
Vad liten du är. Du måste börja träna.
Okej, visst.
Hur fan fick Bryce tre månader och du ett halvår?
Är du inte arg?
Jag blev inte överraskad.
Jag ska ta ett sabbatsår i Europa.
Det låter som en kliché, men i så fall väljer man Asien.
Jag kunde ha åkt till Goa, men det gör jag inte.
Jag är gammaldags.
Jag har faktiskt funderat på att resa lite själv.
Det borde du verkligen.
Det är jobbigt att hon är så smart.
Jag gillar inte när folk är smartare än jag.
Men det är okej, för hon är söt.
Det är så fint att alla kom.
Jag kanske borde lämna er ensamma så att ni kan snacka.
Ni har kanske saker att prata om.
- Ja. Det har vi. - Okej.
Vilka saker?
Jo...
Mamma förklarade nog att hon fick dig frisläppt.
- Ja, hon förklarade det. - Men det är bara tillfälligt.
Och eftersom det är ett år kvar innan du fyller 18
står du under statens förmynderskap efteråt.
Ja, socialarbetaren berättade det.
Okej.
Och det finns bara två grupphem som passar och du kan inte gå ut skolan på Liberty.
Och mina föräldrar...
Jag menar, jag och mina föräldrar...
...undrar om du vill att de ska adoptera dig.
Vänta, vad?
Adoptera dig. Så att du ingår i vår familj.
- Skulle jag bli din bror? - Jag kan inte riktigt språket, men...
Varför frågar du? Varför frågar inte de mig?
För att det var deras idé.
Och först tyckte jag att det lät...
...idiotiskt. Men de lät mig bestämma,
eftersom det var jag som såg till att ni träffades.
Och...
Det kanske är en bra idé, så...
Är du... Gråter du?
Du vet att jag är helt störd, va?
Tja... A, ja.
Men du är nykter och går på möten.
Och B, jag är också störd på vissa sätt, så...
Okej. Ja.
Jag vill bli adopterad, ja.
Okej. Coolt.
Allt påverkar allt.
Alla påverkar alla.
Tyler Down, den jäveln, är tillbaka.
Och?
Och jag vill slå sönder hans skalle.
Ja. Det är en bra idé precis nu.
Planen, grejen med Marcus?
Han kostade oss säsongen. Vi måste göra nåt.
Vi ska inte göra nåt alls. Jag har skyddstillsyn.
Jag vet. Jag fattar. Jag tar hand om det.
Din pappa slog dig inte hårt nog, för du är fortfarande en jävla idiot.
Förra gången du hjälpte till fick jag nästan ett hårdare straff.
Det påverkade inte dig.
Ingen tror på att jag var ovetande om all din skit.
Du fick ta över min jävla advokat.
Jag hade tagit på mig skulden i värsta fall. Jag skyddade dig.
Vad fan trodde du skulle hända om du dödade Clay i min bil?
Jag visste att de kunde sabba allt, och så blev det.
Du hjälpte till.
Jag... Säg vad jag ska göra.
Jag fixar det.
Jag vill att du låter det vara.
Och låt mig vara. Vi är färdiga med varann.
Mack sa att ni hade ett bra snack.
Ja. Så hon dejtar Eric nu?
Ja, det är coolt.
Du mår väl bra? Du tar hand om dig?
De jävla sportfånarna var inte glada över att förlora planen och säsongen.
- Ja. Jag ska vara försiktig. - Bra.
Och du vet...
- Om allt... - Ja. Nej, jag med.
- Det blev stört. - Ja, verkligen.
Du...
Du vet, att vara borta...
Det var riktigt bra.
Jag insåg en massa saker, så...
- Du vet... - Det är bra.
- Är allt bra mellan oss? - Ja, absolut.
- Coolt. - Ja.
Vi kanske kan se nåt band ihop?
Jag vet inte.
Jag tror inte det.
Men det är fint att du är tillbaka och mår så bra.
Ja. Tack.
- Hur kan du vara så lugn? - Jag...
Det är galet, men det är ingen överraskning.
- Jag känner ett lugn, för nu är det över. - Så det är över?
- Ingen rättegång, ingen juridik. Avslutat. - Avslutat.
Och jag mår bra.
Ska du gå på balen?
Vårbalen?
- Varför skulle jag gå dit? - Jag vet inte.
Det kan bli kul.
Jag går inte på baler. Du kan gå.
Nej.
Jag tänkte typ att det kunde bli min första grej tillbaka.
Jag kunde visa alla att jag inte gömmer mig.
Glöm det.
Helvete.
Visst. Vi kan gå.
Eftersom jag inte hade hört från dig efter att jag berättade om Lucas...
Jag lämnade tre meddelanden.
Och det lät inte som om du ville att jag skulle ringa upp.
Okej. Allvarligt?
Du är nog van vid att folk jagar dig.
Och du är van vid att komma undan.
- Kanske. - Tja...
Du kommer inte undan.
Jag ska gå nu.
- Tack för att du kom. - Tack för att vi fick komma.
Jag såg att affären ska hyras ut.
Jag ska flytta till New York.
Det var alltid Hannahs dröm. Hon kom aldrig dit, så jag åker åt henne.
Jag...
Jag var inte säker på om jag skulle dela det här med dig,
men efter det du sa tror jag...
Jag tror att det är okej.
Jag hittade det på den gamla datorn när jag städade i affären.
Hannah skrev det.
MAMMA OCH PAPPA - NEW YORK CLAY - SKRIVA
"Skäl till att inte."
Du finns där. Åtminstone en gång, kanske två.
Kallade hon dig "Hjälmen"?
DET KANSKE ÄR MENINGEN ATT VI SKA VARA IHOP.
Ja, det gjorde hon.
Elva skäl.
Det fattades bara några.
Men hon utelämnade många. Det vet du, va?
Hur många skäl det än finns för att göra det...
...finns det alltid fler skäl att inte göra det.
Jag vet.
Jag önskar att jag känt dig när hon levde.
Jag önskar också att du hade känt mig då.
Tja...
Hej då.
Varför i helvete kom du tillbaka?
Jag gick klart programmet.
Du sabbade många saker.
Jag är ledsen för allt.
- Om jag sårade dig... - De ställde för fan in säsongen!
Jag var full av ilska och förvirring.
- Jaså? - Jag ska bete mig bättre.
Okej? Jag hoppas att vi kan lära oss att prata med varandra.
Du förstörde mitt liv, bögjävel!
Upp med dig!
Snälla! Förlåt!
Håll honom.
Förlåt.
Vi kan må bättre.
Vi kan bete oss bättre.
Men vi lever i en värld som försöker krossa oss på alla sätt den kan.
- Hur går det med bilen? - Den är snart klar.
Jag har jobbat på den varje timma utanför skolan,
- och ibland när jag borde vara i skolan. - Den är jättefin. Kan vi gå hem till dig?
- Okej? - Du bor närmare.
Nej, jag bor åt andra hållet.
- Du vill inte att jag träffar din familj. - Nej. Jag behöver bara lite tid.
Okej. Ses vi i morgon?
- Jag har lite skit att ta hand om. - Menar du balen?
Ja. Alex och Jess ska gå. Det är en grej.
Ja, det är skit. Jag ville inte utsätta dig för det.
Det uppskattar jag.
- Kommer du efteråt? - Ja.
Mamma köpte ett spel om att vara en blomma eller nån skit.
Jag menar allvar.
Jag övertalade pappa om att ge mig ett bilspel.
- Så utnyttjar man skuldkänslor. - Ja, jag tyckte det.
- Jag runkade tre gånger i morse. - Jag vill inte veta det. Varför sa du det?
Jag trodde att du skulle bli glad för min skull.
Jag är glad för din skull. Det var imponerande.
Tack.
Jag är nervös för att dansa med Jess.
Jag vill inte gå till balen och bara sitta där, för det är dumt.
Och då får jag inte kyssa henne.
Jag vill dansa med henne, men jag ramlar nog bara.
Nej, luta dig bara mot henne.
Som i en tryckare på mellanstadiet? Det känns dumt.
Nej. Men låt henne hjälpa dig. Få det att se smidigt ut.
Okej. Ja, det låter bra.
Jag är trött på din "stackars mig" -attityd.
Det här är lätt. Kom igen. Upp med dig.
Nej. Det är pinsamt.
Är det här pinsamt?
- Ja. - Du har varit med om värre.
Kom igen. Lägg ner kontrollen. Kom igen.
Jag måste lära dig...
Kom igen. Nu dansar vi lite.
Såja. Ingen fara. Den bra handen vid hennes midja.
- Vänsterhanden på hennes höft. - Ja.
Hon håller den och du lutar dig mot henne.
- Okej? - Hur ska jag...?
Försök ta ett steg. Så ja.
Hela vägen in.
Ja.
Ser du?
Låten måste vara rätt långsam, va?
Sushistället kör inte ut beställningar.
Pappa och jag hämtar maten. Vill du följa med?
Nej, jag har det bra här.
- De är rätt beroendeframkallande. - Eller hur?
Mår du bra?
Du verkar skum.
Jag tror...
Jag är lycklig.
Coolt.
Nå? Hur var första dagen tillbaka?
Det var bra.
Det var... Jag fick anpassa mig, men det var toppen.
Det finns en ny studievägledare och hon är jättesmart, så...
- Det kommer nog att funka. - Vad bra!
Det är ju jättebra.
Vi är så stolta över dig.
LÖRDAG, 20 APRIL
Nej, över till höger. Den stora änden.
- Den stora. - Det gör jag.
Nej, du gör fel. Herregud. Börja om.
- Kan du slappna av, för fan? - Du lyssnar inte.
Du är så stel.
Jag är inte stel. Du föreslog slips. Det är inte ens formell klädsel.
Om du vill ha slips borde du lyssna på mig.
Du måste ligga.
Håll käft. Börja om.
Allvarligt, Jensen.
Hjälp mig med slipsen, så hjälper jag dig att få ligga.
Jag behöver inte din hjälp.
Jag vet. Jag sa det bara.
Jag menar, du har väl haft... mycket sex, va?
Ja, en hel del.
VÄLKOMNA TILL TIGERNS KULA
Så hur överlever vi?
Hur sprider vi ljus i en värld som bara verkar mörk?
Det här är den första dansen på två år där jag inte har varit DJ.
Så nu får du dansa.
Man blir DJ för att slippa att dansa.
Handlar det inte om din fantastiska musiksmak?
Det är min gåva till världen.
God kväll.
Ordnade du det här?
Jag gav honom en biljett. Du glömde tydligen det.
Jag gick inte på danser i skolan, för det kändes fel att dansa med tjejer.
Det här kanske är skit för dig, men jag har längtat efter att dansa med min kille.
- Om han går med på det. - Så klart.
Men först ska jag klaga på kvällens DJ.
Ja, jag med.
Hej.
Ni ser bra ut.
Tack. Jag har glitter på käppen.
Inte egentligen.
Om vi måste göra det här, så gör vi det.
- Okej. - Okej.
- Är du redo? - Ja.
Okej.
- Tony. Caleb. - Hej.
Courtney!
- Det här är Tamika. - Hej, Tamika.
- Hej. - Hon är min flickvän.
Vill du inte sitta ner?
Jag vill inte sitta. Jag vill dansa. Jag ska bara samla mig först.
- Vill du ha nåt att dricka? - Det är alkoholfritt här.
Ja, men jag gillar socker.
Du hade varit väldigt bra för Hannah.
Jag säger det bara.
Jaså? Kanske, om jag inte sabbat det som jag sabbar allt annat.
I den tävlingen vinner jag över dig.
Förlåt för att vi inte kunde prata förut.
Kom igen. Vi måste göra det.
Okej, men det är full kontakt. Den här dansen behöver det.
- Ja, för fan! - Kom igen.
Jensen, kom igen. Vill du vara grym eller inte?
Jag...
Det vill jag.
Det vill jag verkligen.
Kom igen.
Om Jeff Atkins var här skulle han säga: "Upp med er och kom igen."
Kom igen!
Kom igen.
Hur kan vi hitta lycka i våra liv...
...i den här världen, efter Hannah?
Jämfört med dem ser jag okej ut.
Hur tar vi det som gör mest ont...
...tar mörkret... och gör det till ljus?
Vi måste nog älska varandra.
Lätt att säga.
Men vad gör vi när det är svårt att älska?
Vill du ha en riktig drink?
Nej tack. Jag klarar mig.
Det väcker minnen, va?
Du ska tydligen byta skola.
Ja.
Ja, jag ska börja om.
Tur för dig.
Jag kommer att sakna det här.
Alltihop.
Minns du första året?
Kvällen före första dagen. Du sov över.
Vi sa att vi skulle regera på den här jävla skolan.
Jag minns.
Det kommer jag alltid att minnas.
Jag med, bror.
Justin.
- Mår du bra? - Han mår bra.
Jag får inte röra honom. Eller dig. Då åker jag i fängelse.
Kul. Jag har inte det problemet.
Du är en bra kille, Clay. Du måste få ligga. Men du är en bra kille.
Mår du bra?
Ja, jag...
Jag måste gå på toa lite snabbt. Okej? Jag kommer snart.
Ja.
Helvete. Jag måste hitta Clay.
Vad gör du ensam i mörkret?
Det är läskigt.
Nu är jag ju inte ensam längre.
- Vad är det för mattor? - De måste ha brottats i går.
Har vi ett brottarlag?
- Du var cheerleader. - Inte för brottarlaget.
Och jag var en kass cheerleader.
Ja, det var du.
- Vad? Du sa det. - Men ändå!
Du är vacker.
Förlåt.
- För att du sa att jag var vacker? - Ja.
Bor du med Clay på riktigt nu?
Ja.
De ska adoptera mig.
Fast jag fattar inte varför nån skulle vilja det.
Det gör jag.
Tänker du nånsin på det?
Att göra som Hannah gjorde?
Nej.
Det gör jag inte.
Efter allt som hände...
....kändes inte det som rätt val.
Jag har haft jävligt dåliga dagar.
Men...
- Jag ville alltid leva. - Ja.
- Jag ville vara levande. - Jag vet.
Cy. Du måste se det här. Jag fick precis det här sms: et.
Herregud, Mack.
- Vi måste hindra honom. - Nej. Vi måste sticka! Och ringa polisen.
- Ja. - Gör vi det är hans liv över.
Hans liv är över ändå. Han åker i fängelse eller dör.
Tyler vill inte dö. Det vet jag.
Var är Tony?
- Vad är det? - Har du sett Jess?
- Jess... - Sluta.
- Snälla. - Vad vill du?
- Jag vet inte vad jag ska göra. - Jaså?
- Vet du inte vad du ska göra? - Jess, jag är gravid.
Nästa gång nån har det svårt...
...och de är på väg att begå ett hemskt misstag...
...vad gör vi då?
Justin, hitta Jessica. Hämta alla du kan.
Lås dörrarna, stanna inne. Och ring inte polisen.
Jag måste hitta Tony.
Vad fan? Clay!
Tittar vi bort, skyddar vi oss själva,
eller hjälper vi dem?
Gör vi allt vi kan för att rädda dem?
Jag tror att jag vet vad Hannah skulle vilja att vi gjorde.
Tyler!
Tyler, vad...
Vad gör du?
Stick härifrån, Clay. Åk hem.
Nej. Jag...
Gör det inte, Tyler.
Du måste gå nu.
Tyler, snälla. Lyssna på mig. Du vill inte göra det.
Det vet jag.
Du vet för helvete inget om mig!
Det gör jag! Jag har det också svårt.
Och jag är arg. Jag insåg inte hur dåligt du mådde.
Jag är ledsen för det.
- Clay! - Jag borde ha...
Gå in igen!
- Herregud, Clay. - Gå in!
- Flytta på dig, för helvete! - Snälla, gör det inte.
- Jag måste. - Nej, det måste du inte.
Du kan vända om. Du kan åka hem.
Alla vet det redan.
Nej. De som vet, de känner dig, och de vill hjälpa dig.
Skitsnack.
De vet att du har det svårt. Och vi mår likadant.
Jag vet inte heller vad jag ska göra åt det.
Jag försökte skada andra.
Jag försökte skada dig, och det hjälpte fan inte!
Inget blir bättre av det. Det gör det inte!
Hör på. Det här överlever du inte.
Och jag vill inte att du ska dö!
Jag vill inte att du ska dö.
Om du tror att det här är rätt...
...om du tror att det här förändrar nåt, och inte bara blir en jävla tragedi
som vuxna gråter över i en vecka och sen glömmer av,
om du tror att det här blir annorlunda...
...gör vad du måste.
Kom igen, Tyler.
Snälla.
Det finns inget annat jag kan göra.
Det gör det.
Vi löser det.
Okej?
Jag lovar.
- Vad fan? - Det är Tony. Det är okej.
Det är Tony. Kom.
In i bilen!
Jag hjälper dig. Det är okej.
- Helvete. - Kom igen. In i bilen.
Clay!
- Helvete. - Mår du bra?
Nej.
Det här är stört, va?
Ja.
Vad gör vi nu?
Om du behöver hjälp i en kris, gå till 13reasonswhy.info.
Undertexter: Viktor Josefsson